B.	Havel byl v srpnovém týdnu se svou ženou a hercem Janem Třískou u přátel v Liberci. Účastnili se tam místního odboje. Psal každodenní komentáře do místního rozhlasu a Tříska je předčítal.

B.	Na jaře roku 1976 se setkal s Ivanem Martinem Jirousem, který má přezdívku Magor. Byl manažerem rockové skupiny Plastic People, zakladatelem a králem českého undergroundu. Byli značně nekonformní a komunističtí měšťáci byli brzy pobouřeni stylem jejich hudby, vystupováním. Měli dlouhé vlasy, používali sprostá slova apod. Vzali jim povolení k vystupování v Praze a nakonec jim zakázali veřejně hrát. Nešlo o nic jiného než o hudbu, která se mocipánům nelíbila. Komunistický režim se dostává do konfliktu s novou generací, která nemá žádný škraloup z roku 1968 - protože se tehdy ještě nestačili provinit. Moc si z nich udělala nepřátele tím, že je nenechala žít tak, jak chtěli a potřebovali.

B.	V březnu zavřeli Plastiky. Zatkli 19 hudebníků a jejich příznivců a zahájili proti nim trestní stíhání. Mysleli si, že odsoudí několik výtržníků, narkomanů, kterých se nikdo nezastane a nikdo je nezná.

B.	Magor jde za Vaškem. Vašek zařídil interview s časopisem Reuter a zpravodajství ve Svobodné Evropě. Na všechna vyslanectví poslali protesty a ejhle, ve světě bylo vzbouření. Vzniká předobraz Charty 77.

B.	7. ledna 1980 je odsouzen do vězení za podvracení republiky.
7. února 1986 na slavnostní večeři u holandského velvyslance v Praze převzal diplom o udělení ceny Erasma Rotterdamského. A pak přišel listopad 1989.